![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() ![]()
|
![]() |
![]() |
![]() |
![]()
Cinci noi titluri la Editura "Sapientia" La Editura "Sapientia" au apărut recent trei cărți de la Dicasterul pentru Doctrina Credinței: Declarație "Dignitas infinita" despre demnitatea umană, Declarație "Fiducia supplicans" despre sensul pastoral al binecuvântărilor și Nota "Gestis verbisque" despre validitatea sacramentelor, precum și alte două cărți, cea scrisă de Luigi Maria Epicoco și intitulată Tatăl nostru, și cea scrisă de Pablo d'Ors, având titlul Biografia tăcerii. Scurt eseu despre meditație. *
Sesiunea Ordinară a Dicasterului, pe data de 28 februarie 2024, a aprobat textul actualei Declarații. În cursul audienței acordate mie împreună cu secretarul Secțiunii Doctrinale, mons. Armando Matteo, pe data de 25 martie 2024, Sfântul Părinte a aprobat apoi prezenta Declarație și a dispus publicarea sa. Elaborarea textului, pe parcursul a cinci ani, permite să se înțeleagă că ne aflăm în fața unui document care, prin seriozitatea și centralitatea problemei demnității în gândirea creștină, a avut nevoie de un proces însemnat de maturizare pentru a ajunge la redactarea definitivă pe care o publicăm astăzi. În primele trei părți, Declarația amintește principiile fundamentale și bazele teoretice, cu scopul de a oferi clarificări importante ce pot evita confuziile frecvente care se verifică în folosirea termenului "demnitate". În partea a patra, prezintă unele situații problematice actuale în care demnitatea imensă și inalienabilă ce revine oricărei ființe umane nu este recunoscută în mod adecvat. Denunțarea acestor încălcări grave și actuale ale demnității umane este un gest necesar, pentru că Biserica nutrește convingerea profundă că nu se pot separa credința de apărarea demnității umane, evanghelizarea de promovarea unei vieți demne și spiritualitatea de angajarea pentru demnitatea tuturor ființelor umane. De fapt, această demnitate a tuturor ființelor umane poate să fie înțeleasă ca "infinită" (dignitas infinita), așa cum a afirmat sfântul Ioan Paul al II-lea într-o întâlnire cu persoanele afectate de anumite limitări sau dizabilități, cu scopul de a arăta că demnitatea tuturor ființelor umane merge dincolo de orice aparență exterioară sau de orice caracteristică a vieții concrete a persoanelor. Papa Francisc, în enciclica Fratelli tutti, a voit să sublinieze cu insistență deosebită că această demnitate există "dincolo de orice circumstanță", invitând pe toți s-o apere în orice context cultural, în orice moment al existenței unei persoane, independent de orice deficiență fizică, psihologică, socială sau și morală. În această privință, Declarația se străduiește să arate că ne aflăm în fața unui adevăr universal, pe care toți suntem chemați să-l recunoaștem, drept condiție fundamentală pentru ca societățile noastre să fie cu adevărat drepte, pașnice, sănătoase și, până la urmă, autentic umane. Lista temelor alese de Declarație nu este, desigur, exhaustivă. Totuși, temele tratate sunt tocmai acelea care permit să se exprime diferite aspecte ale demnității umane care astăzi pot fi întunecate în conștiința multor persoane. Unele vor fi acceptate cu ușurință de diferite sectoare ale societăților noastre, altele mai puțin. Oricum, toate ni se par necesare pentru că, în ansamblul lor, ajută la recunoașterea armoniei și bogăției gândirii despre demnitatea care izvorăște din evanghelie. Această Declarație nu are pretenția de a epuiza o temă atât de bogată și decisivă, ci intenționează să furnizeze unele elemente de reflecție ce vor ajuta să se țină cont de ea în momentul istoric complex în care trăim, pentru ca în mijlocul atâtor preocupări și neliniști să nu pierdem drumul și să nu ne expunem la cele mai sfâșietoare și profunde suferințe. Cardinal Victor Manuel Fernández, prefect *
Prezenta Declarație ia în considerare diferite întrebări venite la acest Dicaster atât în anii trecuți, cât și în timpuri mai recente. Pentru redactarea ei, conform practicii, au fost consultați experți, s-a demarat un proces corespunzător de elaborare și s-a discutat schița la Congresul Secției Doctrinale a Dicasterului. În cadrul acestui timp de elaborare a documentului, nu a lipsit confruntarea cu Sfântul Părinte. În sfârșit, Declarația a fost supusă examinării Sfântului Părinte, care a aprobat-o prin semnătura sa. În cursul studiului temei-obiect a prezentului document a fost comunicat răspunsul Sfântului Părinte la Dubia unor cardinali, care a furnizat clarificări importante pentru reflecția ce acum se oferă aici și care reprezintă un element decisiv pentru munca Dicasterului. "Curia Romană este în primul rând un instrument de slujire pentru succesorul lui Petru" (Constituția apostolică Praedicate Evangelium, II, 1), astfel încât munca noastră trebuie să favorizeze, împreună cu înțelegerea doctrinei perene a Bisericii, receptarea învățăturii Sfântului Părinte. Ca în răspunsul deja citat al Sfântului Părinte la Dubia a doi cardinali, prezenta Declarație rămâne fermă asupra doctrinei tradiționale a Bisericii cu privire la căsătorie, neadmițând niciun tip de rit liturgic sau binecuvântări asemănătoare cu un rit liturgic care pot crea confuzie. Totuși, valoarea acestui document este aceea de a oferi o contribuție specifică și inovatoare la semnificația pastorală a binecuvântărilor, ce permite lărgirea și îmbogățirea înțelegerii lor clasice, strâns legată de o perspectivă liturgică. Această reflecție teologică, bazată pe viziunea pastorală a Papei Francisc, implică o adevărată dezvoltare față de ceea ce a fost spus despre binecuvântări în magisteriu și în textele oficiale ale Bisericii. Asta dă dreptate faptului că textul și-a asumat tipologia de "Declarație". Și tocmai în acest context se poate înțelege posibilitatea de a binecuvânta cuplurile aflate în situații iregulare și cuplurile de același sex, fără a convalida oficial status-ul lor sau a modifica în vreun mod învățătura perenă a Bisericii despre căsătorie. Prezenta Declarație vrea să fie și un omagiu adus poporului credincios al lui Dumnezeu, care îl adoră pe Domnul cu atâtea gesturi de încredere profundă în milostivirea sa și care, prin această atitudine, vine în mod constant să ceară maicii Biserici o binecuvântare. Cardinal Victor Manuel Fernández, prefect *
Cu ocazia Adunării Plenare a Dicasterului din ianuarie 2022, cardinalii și episcopii membri au exprimat preocuparea lor față de înmulțirea situațiilor în care erau constrânși să constate invaliditatea sacramentelor celebrate. Modificările grave aduse la materia sau la forma sacramentelor, făcând nulă celebrarea lor, au condus după aceea la necesitatea de a găsi persoanele implicate pentru a repeta ritul Botezului sau al Mirului și un număr important de credincioși și-au exprimat pe bună dreptate tulburarea. De exemplu, în loc de a folosi formula stabilită pentru Botez, s-au folosit formule ca acelea care urmează: "Eu te botez în numele Creatorului..." și "În numele tatălui și al mamei... noi te botezăm". Într-o astfel de situație gravă s-au aflat și preoți. Aceștia din urmă, fiind botezați cu formule de acest tip, au descoperit cu durere invaliditatea hirotonirii lor și a sacramentelor celebrate până în acel moment. În timp ce în alte domenii ale acțiunii pastorale a Bisericii se dispune de un spațiu amplu pentru creativitate, o asemenea invenție în domeniul celebrării sacramentelor se transformă mai degrabă într-o "voință manipulatoare" și, de aceea, nu poate să fie invocată. Așadar, modificarea formei unui sacrament sau a materiei sale este întotdeauna un act ilegitim în mod grav și merită o pedeapsă exemplară, tocmai pentru că asemenea gesturi arbitrare sunt în măsură să producă o daună gravă poporului credincios al lui Dumnezeu. În discursul său adresat Dicasterului nostru, cu ocazia recentei Adunări Plenare, pe 26 ianuarie 2024, Sfântul Părinte a amintit că, "prin sacramente, credincioșii devin capabili de profeție și de mărturie. Și timpul nostru are nevoie cu urgență deosebită de profeți de viață nouă și de martori de caritate: așadar, să iubim și să facem să fie iubită frumusețea și forța mântuitoare a sacramentelor!" În acest context, a indicat de asemenea că "slujitorilor le este cerută o grijă deosebită în administrarea lor și în deschiderea pentru credincioși a comorilor de har pe care-l comunică". Astfel, pe de o parte, Sfântul Părinte ne invită să acționăm în așa fel încât credincioșii să se poată apropia rodnic de sacramente, în timp ce, pe de altă parte, subliniază cu forță chemarea la o "grijă deosebită" în administrarea lor. Prin urmare, nouă, slujitorilor, ne este cerută forța de a depăși ispita de a ne simți proprietari ai Bisericii. Dimpotrivă, trebuie să devenim foarte receptivi în fața unui dar care ne precedă: nu numai darul vieții sau al harului, ci și comorile sacramentelor care ne-au fost încredințate de Maica Biserică. Nu sunt ale noastre! Și credincioșii au dreptul, la rândul lor, să le primească așa cum dispune Biserica: în această manieră, celebrarea lor este corespunzătoare intenției lui Isus și face actual și eficace evenimentul Paștelui. Cu respectul nostru religios de slujitori față de ceea ce Biserica a stabilit cu privire la materia și la forma fiecărui sacrament, manifestăm în fața comunității adevărul că "numai Cristos este Capul Bisericii, așadar, adevăratul președinte al celebrării". De aceea, Nota pe care o prezentăm aici nu tratează despre o problemă pur tehnică sau chiar "rigoristă". Publicând-o, Dicasterul intenționează îndeosebi să exprime în mod luminos prioritatea acțiunii lui Dumnezeu și să salvgardeze cu umilință unitatea Trupului lui Cristos care este Biserica în gesturile sale cele mai sacre. Fie ca acest Document, aprobat în unanimitate pe 25 ianuarie 2024 de membrii Dicasterului reuniți în Adunare Plenară și apoi de însuși Sfântul Părinte Francisc, să reînnoiască în toți slujitorii Bisericii conștiința deplină a ceea ce ne-a spus Cristos: "Nu voi m-ați ales pe mine, ci eu v-am ales pe voi" (In 15,16). Cardinal Victor Manuel Fernández, prefect *
Evanghelia după Luca este cea care, mai mult decât oricare alta, ni-l pune în fața ochilor pe Isus care se roagă. În fiecare moment crucial din viața lui Isus, evanghelistul ne spune întotdeauna că el se afla în rugăciune. Aproape că am putea spune că, citind paginile Evangheliei după Luca, putem intui secretul lui Isus: relația sa intimă și profundă cu Tatăl său. Chiar și în singurătatea cea mai dramatică din Ghetsemani, așa cum vom vedea mai târziu, Luca inserează prezența unui înger: "Atunci i s-a arătat un înger din cer care l-a întărit" (Lc 22,43). Aproape că vrea să ne spună că, în momentul în care Isus este cel mai singur, nu este complet singur. Rugăciunea este cultivarea certitudinii că nu suntem singuri, chiar și atunci când ni se pare că suntem. Dacă rugăciunea este secretul lui Isus, atunci și noi, ca botezați, trebuie să prețuim cumva acest secret și să intrăm în el. "Învăță-ne să ne rugăm" este, așadar, invocația cordială care trebuie să ne însoțească în toată reflecția noastră. La această cerere, știm că Isus răspunde cu rugăciunea Tatăl nostru. Paginile următoare vor fi un comentariu al acestei rugăciuni învățate de Isus însuși, care, departe de a fi o simplă formulă, este "forma" pentru orice rugăciune creștină. Nu vom urma versiunea lui Luca, ci pe cea a evanghelistului Matei, care în relatarea sa ne oferă rugăciunea Tatăl nostru în versiunea cea mai bine cunoscută și folosită de noi. Luigi Maria Epicoco *
"Consider că spiritualitatea și poetica merg împreună. Eu scriu pentru a-mi hrăni sufletul. Scriu pentru a crește, pentru a sluji și pentru a mă bucura. Și aș vrea ca literatura mea, atât eseurile, cât și ficțiunea, să aibă aceleași efecte asupra acelora care mă citesc" (Pablo d'Ors). "Opera lui Pablo d'Ors este cea mai încântătoare lucrare pe care o poate oferi literatura spaniolă". (Cuadernos Hispanoamericanos) "Pablo d'Ors este cu adevărat un autor ce nu poate fi clasificat" (La Republicca). "Literatura lui Pablo D'Ors înoată împotriva curentului, propunând exercițiul ascultării și al perceperii frumuseții din această lume" (ABC Cultural). "Sunt timpuri încărcate de zgomot. Azi cruzimea este intenționată și explicită. Voința de putere se dezvăluie în răutatea ei regresivă. Pentru d'Ors, cotitura interioară către liniște, faptul de a păstra un centru de liniște în inima activităților cotidiene, este actul radical care ne poate oferi putere, printr-o infuzie de atenție profundă și prin refuzul de a fi neîmpliniți" (Ruminate Magazine). "Biografia tăcerii. Un eseu, un bestseller despre meditație, în care se arată cum procesul de golire și dezvelire de sine poate produce o schimbare a vieții, de care te poți bucura într-o manieră nouă. Dacă azi tăcerea devine din ce în ce mai străină pentru noi, iată un om care a ales-o ca să fie intimitatea lui: Pablo d'Ors, un preot catolic spaniol, care a experimentat o schimbare transcendentală a vieții și prin meditația zen. Cu o onestitate și sinceritate dezarmantă, dar și printr-o surprinzătoare claritate a limbajului, d'Ors împărtășește dificultățile sale ca începător într-ale meditației: oboseala, neliniștea, distracțiile. Dar, prin perseverență, autorul descoperă nu doar o pace profundă și o mai bună înțelegere a naturii sale, ci învață că tăcerea, mai degrabă decât a fi o adăpostire din fața vieții, ne oferă o angajare intensă în viața ca atare. Îmbibată de o rară frumusețe, Biografia tăcerii ne transmite că frumusețea tăcerii este disponibilă pentru noi toți". "Nu este o carte de autoajutorare. Nu face apel nici la simplismul acelor idei-care-merită-încadrate pentru că-sunt-atât-de-bune și nici la cinismul acelor-sărace-suflete-care ar cumpăra-orice, ci face referire la toate acele lucruri complexe care ne sunt spuse într-un mod simplu" (El País) Editura "Sapientia" * * * Declarație "Dignitas infinita" despre demnitatea umană
Declarație "Fiducia supplicans" despre sensul pastoral al binecuvântărilor
Nota "Gestis verbisque" despre validitatea sacramentelor
Tatăl nostru
Biografia tăcerii. Scurt eseu despre meditație
* * * Aceste cărți, în limita stocului disponibil, pot fi procurate prin comandă (cu plata taxelor aferente expedierii): Din Librăria "Presa Bună":
* De la Librăria "Sapientia":
* * * Vă invităm să accesați pagina "Noutăți editoriale" pe www.ercis.ro
|
![]() |
![]() |
![]() |
![]() ![]()
|
![]() |
![]() |
![]() |
Episcopia Romano-Catolică de Iași * Bd. Ștefan cel Mare și Sfânt, 26, 700064 - Iași (IS) tel. 0232/212003 (Episcopie); 0232/212007 (Parohie); e-mail: editor@ercis.ro design și conținut copyright 2001-2024 * ![]() | ![]() |