![](inainte.gif)
![](iconp.gif)
Lasă-te condus de Duhul Sfânt!
de pr. Iulian Butnaru, FDP
Zilnic suntem puși în fața diferitelor situații ale vieții, suntem chemați să facem alegeri; unele mai mici, altele mai mari. Astfel, alegem gândurile pe care să le cultivăm, ce să facem când îi întâlnim pe ceilalți.
Oare ce ar fi mai bine să aleg? Încotro să o iau?
Să dăruim un zâmbet sau să fim indiferenți ori închiși în preocupările noastre? Să iertăm sau să ne închidem în orgoliul nostru? Și alte astfel de întrebări, la care se adaugă alegerile importante care dau o direcție vieții noastre.
Sfintele Scripturi ne indică o cale pentru a face cele mai bune alegeri: ne învață să ne lăsăm conduși de Duhul Sfânt.
Evangheliile ne transmit cum Isus se lasă condus de Duhul Sfânt în fiecare clipă. Ajunge astfel în pustiu, unde va fi ispitit de Cel Rău (Mt 4,1; Mc 1,12). Aici, sub acțiunea aceluiași Duh, Isus cunoaște modalitățile prin care îl ispitește diavolul. Recunoscându-le, le respinge scurt, cu fermitate, folosind cuvântul Scripturii, fără a dialoga prea mult cu ispititorul. Imediat după aceasta, "s-a întors în Galileea cu puterea Duhului" (Lc 4,14) și a început să predice în sinagogă. Chiar dacă este întâmpinat cu ostilitate, el se lasă condus de Duhul Sfânt, și nu de alte dorințe sau comodități. Își împlinește întreaga misiune fiind uns și trimis de Duhul Sfânt să aducă vestea cea bună săracilor, eliberarea celor captivi, vindecarea bolnavilor etc. (cf. Lc 4,18).
Adesea, apostolii îl vedeau pe Isus retrăgându-se în rugăciune: dimineața devreme, seara după încheierea activităților, înaintea unui moment important din viață sau a unei alegeri semnificative de făcut. Ni se relatează cum a petrecut noaptea dinaintea alegerii discipolilor în rugăciune: îi alege pe cei doisprezece nu după criterii umane, ci după inspirația Duhului (cf. Lc 6,12). La un moment dat, apostolii îl roagă pe Isus să-i învețe și pe ei să se roage. Împlinindu-le dorința, Isus insistă să aibă încredere, căci Tatăl nu le va nega darul cel mai important al rugăciunii: Duhul Sfânt, plinătatea darurilor (cf. Lc 11,12).
Isus ne invită să-i urmăm exemplul și să facem loc acțiunii Duhului Sfânt în viața noastră. Ne indică și nouă calea rugăciunii pentru a asculta inspirațiile sale, cunoașterea Sfintelor Scripturi pentru a putea distinge vocea sa printre celelalte voci, ale Celui Rău sau ale egoismelor noastre. În acest mod, vom trăi ca adevărați creștini, fără teamă, ca adevărați fii, căci: "Toți cei care sunt călăuziți de Duhul lui Dumnezeu sunt fiii lui Dumnezeu, pentru că nu ați primit un Duh de sclavie, ca să vă fie din nou teamă, ci ați primit Duhul înfierii prin care strigăm: «Abbá, Tată!»" (Rom 8,14-15).
Uneori, putem trăi momente de confuzie în viața noastră. Meditarea cuvântului ne ajută să recunoaștem prezența Duhului Sfânt în viața noastră, prin roadele spirituale pe care acesta le lasă în inima noastră: pacea și bucuria interioară. Sfântul Paul ne încredințează o listă detaliată cu ajutorul căreia putem verifica viața noastră, observând cine ne conduce cu adevărat: "De altfel, faptele trupului sunt cunoscute. Acestea sunt: desfrânarea, necurăția, nerușinarea, idolatria, vrăjitoria, dușmăniile, cearta, gelozia, mâniile, ambițiile, discordiile, dezbinările, invidiile, bețiile, orgiile și cele asemănătoare acestora. [...] În schimb, rodul Duhului este: iubirea, bucuria, pacea, îndelunga răbdare, bunătatea, bunăvoința, fidelitatea, blândețea, cumpătarea" (Gal 5,19-23).