![](inainte.gif)
![](iconp.gif)
Luna octombrie, luna Rozariului și luna misiunilor
Revine în fiecare an luna octombrie cu chemarea pe care ne-o face Biserica de a lărgi cunoștințele noastre despre devoțiunea Sfântului Rozariu și despre carisma misionară a Bisericii.
Referitor la Sfântul Rozariu, spunea Sfântul Ioan Paul al II-lea: "Luați din nou în mâini, cu încredere Rozariul, redescoperindu-l în lumina Scripturii, în armonie cu Sfânta Liturghie, în contextul vieții de zi cu zi. O rugăciune atât de ușoară și, în același timp, atât de bogată merită să fie redescoperită de toată comunitatea creștină".
Da, Rozariul este o devoțiune simplă, la îndemâna oricărui creștin, cu efecte benefice uimitoare pentru viața de credință. Este și o armă puternică împotriva Celui Rău. De nimic nu se teme diavolul mai mult decât de creștinul care ține rozariul în mână și îl recită cu pietate. Apoi, Rozariul ne poate obține o mulțime de haruri de la Dumnezeu prin mijlocirea Preacuratei Fecioare Maria.
În mai toate aparițiile sale de-a lungul veacurilor și în diferite locuri de pe glob, Maica Domnului a recomandat insistent această rugăciune. Creștinii evlavioși au recitat-o și o recită zilnic. Este bine să-i imităm, procurându-ne un rozariu și purtându-l mereu cu noi. Chiar și purtarea lui cu credință, în buzunar sau în geantă, ne poate fi de mare folos sufletesc.
Îndemn familiile noastre creștine să se adune seară de seară, în luna octombrie, fie acasă, fie la biserică, pentru a recita Sfântul Rozariu, implorând de la Preacurata ajutor pentru cei dragi, pentru Biserică și pentru lumea întreagă. Avem nevoie de ocrotirea Mamei noastre cerești pentru ca asupra pământului Dumnezeu, prin mijlocirea ei, să reverse belșug de pace și iubire; să înlăture primejdia războaielor, să înlăture calamitățile naturale și bolile necruțătoare.
Cât privește misionarismul, trebuie să subliniem de fiecare dată că este vocația principală a Bisericii. Biserica este prin esența ei misionară. Isus Cristos i-a trimis pe apostoli în lumea întreagă să vestească evanghelia mântuirii. I-a trimis (missio = trimitere). A fi misionar nu înseamnă numaidecât a merge departe de țara natală pentru a duce vestea mântuirii celor care nu au auzit de ea niciodată. Cei care simt o astfel de vocație și sunt pregătiți, să prindă curaj și să meargă oriunde îi trimite autoritatea competentă a Bisericii, dar să nu uităm că toți suntem, prin Botez, misionari la noi acasă; misionari în propria țară, în propria familie, la propriul loc de muncă, oriunde trăim și ne desfășurăm activitatea. Cum? Făcându-l cunoscut și iubit pe Cristos și evanghelia sa. Prin cuvintele și mai ales prin faptele noastre bune.
Lumii de azi îi lipsește mărturia vieții, iar noi, creștinii, cei dintâi suntem chemați să o dăm. Primul și cel mai mare misionar este Cristos însuși. El a fost trimis de Tatăl pe pământul nostru ca să ne aducă vestea cea bună a mântuirii. Și ne-a adus-o, ba și-a dat viața pentru noi. Îi mulțumim din adâncul sufletului, dar vrem și să-i urmăm exemplul, fiecare cu darurile primite și în mediul în care trăiește, fără frică și cu mult curaj.
Misionară-model pentru noi este și Maica Domnului. Să ne gândim doar la vizita pe care o face verișoarei sale Elisabeta ca să-i ducă vestea cea bună a mântuirii.
Misionari sunt atâția sfinți și sfinte pe care îi putem imita și cărora le putem cere mereu ajutorul. Facă bunul Dumnezeu să fim întru totul însuflețiți de spiritul misionar și să ne ajute să dăm o bună mărturie despre Cristos și evanghelia sa lumii de astăzi, lume care așteaptă așa de mult mărturia noastră creștină!
+ Iosif Păuleț, episcop de Iași