![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() ![]()
|
![]() |
![]() |
![]() |
![]()
Interviu cu Lăcrămioara Boroș, profesor de religie romano-catolică Suntem deja în perioada vacanțelor, atât pentru elevi și studenți, cât și pentru profesori. Printre materiile de studiu, un loc important în curriculumul școlar trebuie să îl aibă și ora de religie. De aceea ne-am propus să vorbim despre această disciplină cu Lăcrămioara Boroș, profesor de religie romano-catolică. - Povestiți-ne cum ați ales să deveniți profesor de religie și despre experiența didactică în școlile ieșene. Nașterea visului de a deveni profesor își are sorgintea în minunatele clipe petrecute la grădiniță. Gingășia și sensibilitatea doamnei educatoare a înfiripat în mintea mea gândul fraged că, într-o zi, aș avea bucuria de a fi în preajma copiilor pentru a le spune povești adevărate și nemuritoare. Evoc apoi vizita în familia noastră (în anul 2001) a pr. Claudiu Dumea, de fericită amintire. Am primit atunci o invitație caldă de a urma din toamna anului 2002 cursurile noii Facultăți de Teologie din Iași. După un timp de rugăciune și de reflecție, am hotărât să mă înscriu și să susțin examenele de admitere. Cei patru ani ai studenției, împărtășiți cu profesori, preoți și colegi atât de dragi, au zburat ca gândul. Providența, în înțelepciunea sa, a hărăzit ca după absolvirea facultății, prin îndrumarea pr. dr. Iosif Enășoae, să continui trăirea în act a visului de a fi profesor, nu doar ca titlu pe diplomă, ci chiar în fața copiilor. La 1 octombrie 2020, se vor împlini 14 ani de activitate didactică și de mentorat (pentru studenții facultății noastre care fac modulul psiho-pedagogic). O experiență bogată și prețioasă, cu mari reușite împletite cu mici încercări, mi-a înnobilat sufletul și mi-a întărit în credință inima. - Prezentați care sunt cele mai frumoase momente din întâlnirile cu elevii la clasă. Elevii, în dorința lor de a pătrunde cu umilință în tainele credinței, sunt pentru mine raze de speranță pentru Biserica de mâine. Salutul vivace al elevilor "Lăudat să fie Isus Cristos!" a răsunat de multe ori pe holul școlilor și a întors priviri curioase și pline de respect. Rostirea rugăciunilor cu mâinile împreunate și cu ochii plini de încredere spre o icoană de rit bizantin sau spre cerul senin ori înnourat, zâmbetul, sinceritatea, puritatea de pe chipul lor, brațele deschise, jocul, oboseala, toate sunt ingredientele necesare pentru a avea momente de neuitat. Întâlnirea reală cu fiecare elev în unicitatea și misterul lui se transformă într-o comoară de trăiri vii. Învățarea cântecelor religioase, citirea pe rol a parabolelor și, mai ales, cu emoție a cuvintelor lui Isus, explicarea sacramentelor și a celor șapte daruri ale Duhului Sfânt, descrierea evenimentelor istorice pe arcul de timp al celor două milenii de creștinism, vizionarea unor materiale video cu activitate misionară, și acestea au avut menirea de a favoriza un climat plăcut în timpul orelor de predare-învățare-evaluare. - Creionați, vă rugăm, portretul moral și didactic-pedagogic al profesorului de religie. Îmi place enorm de mult replica Micului Prinț: "Bine se vede doar cu inima. Esențialul este ascuns ochilor". Pe profesorul de religie îl consider un om al inimii. E minunat să fructifici "talanții" pe care Dumnezeu ți i-a încredințat în simplitatea inimii. E necesar să te rogi pentru ca harul divin să lucreze armonios și să se întrepătrundă cu ceea ce este trăsătură particulară de personalitate. Îl definesc ca om al dialogului și al comuniunii. Un om care se deschide și își coboară cu umilință genunchii în fața tabernacolului, pentru a permite lui Isus, învățătorul prin excelență, să înalțe până la ceruri sufletele elevilor. Un om de caracter, un om al păcii, vesel, iubitor de frumos. Un om al cărții, al studiului și al gândirii pragmatice. Un bun creștin, cunoscător al învățăturii pe care o mărturisește Biserica Universală. Un om al tăcerii, al cuvintelor puține, croșetate cu firul multicolor al faptelor de milostenie. - Ce metode didactice se folosesc la orele de religie pentru a menține participarea activă a elevilor? Sunt nevoită să răspund cumva în termeni tehnici. În demersul didactic se utilizează termenul de metode activ-participative. Se recomandă folosirea echilibrată a unor metode și procedee tradiționale și moderne specifice orei de religie și care să se plieze pe conținutul științific al programelor școlare. Scopul lor este de a lansa puncte de legătură între informațiile predate și noile cunoștințe. Aceste metode sunt alese cu atenție de către profesor în funcție de tematică și de vârsta elevilor. Ele constituie un suport educativ pe care se așază, prin implicare activă și reciprocă profesor-elev, învățătura Bisericii și se stabilesc conexiuni interdisciplinare. - Cum pot fi motivați elevii și, implicit, părinții ca să opteze pentru frecventarea orei de religie? Când e vorba de a opta sau renunța la ora de religie, din varii considerații personale sau determinate de trend, aș putea spune că ne aflăm aparent pe un nisip mișcător. Noi, ca profesori, putem apela la modul cel mai simplu: la rugăciune și puterea exemplului. Dar adevărata motivație, care ține exclusiv de elevi și părinți, se află în adâncul inimii și în miezul credinței lor. E spațiul prin excelență unde numai harul Duhului Sfânt pătrunde. Sfintei Fecioare Maria, Scaunul Înțelepciunii, îi încredințăm această neputință umană de a-i menține prezenți pe toți elevii la ora de religie. - Care sunt activitățile școlare propuse de Oficiul pentru Pastorația Școlară și Predarea Religiei în Școală din Dieceza de Iași? Activitățile școlare propuse anual sunt rezultatul unei colaborări frumoase între Episcopia Romano-Catolică de Iași, inspectoratele școlare județene, parohiile și toate celelalte instituții partenere ce aleg să răsplătească efortul elevilor care participă la olimpiadele școlare (nivel local, județean, național), la concursul interjudețean de eseuri și creație religioasă "Episcop Anton Durcovici" și concursul de desene "Să trecem pragul speranței!". De o zi specială din luna octombrie se bucură elevii din clasa a XII-a care participă la pelerinajul diecezan de la Cacica. Pe lângă spiritul de competiție specific acestor activități, elevii au posibilitatea de a vizita locuri noi, de a lega prietenii și de a-și mărturisi credința cu mult curaj. - Cum vedeți provocările de ieri, de azi și de mâine pe care le întâmpină profesorii de religie? În acest context, aș vrea să văd provocările în concret. Zilnic fiecare lecție este o nouă provocare! Fiecare întrebare primită sau răspuns dat legat de existența lui Dumnezeu sau de cea umană, în complexitatea ei, poate fi pentru noi o provocare. Ne scoate din confortul zilei de ieri, pentru a ne deschide azi ochii credinței, pentru a experimenta iubirea nemărginită a lui Dumnezeu și iubirea limitată a aproapelui, ne îndreaptă speranța spre acel mâine cu noi orizonturi de încredere în bunătatea și milostivirea Tatălui ceresc. - Ce rol are în educația religioasă și umană ecuația preot - profesor de religie - familie? Este esențială existența acestei ecuații. E plăcut să știi că ai misiunea de a face cunoscută evanghelia! E minunat să știi că nu ești singur! Că aparții unei echipe în care se oferă prietenie, înțelegere, încredere, colaborare și sprijin, indiferent de poziția pe care o ai în ecuație. - Transmiteți un mesaj pentru elevi, părinți și pentru cei care vor să urmeze studiile universitare la Facultatea de Teologie Romano-Catolică din Iași! Un salut prietenesc și un mulțumesc cordial transmit către fiecare inimă de elev și părinte! Iar celor care vor deveni studenții facultății noastre le doresc timp de studiu rodnic! Vacanță frumoasă tuturor! A consemnat de pr. Adrian Blăjuță
|
![]() |
![]() |
![]() |
![]() ![]()
|
![]() |
![]() |
![]() |
Episcopia Romano-Catolică de Iași * Bd. Ștefan cel Mare și Sfânt, 26, 700064 - Iași (IS) tel. 0232/212003 (Episcopie); 0232/212007 (Parohie); e-mail: editor@ercis.ro design și conținut copyright 2001-2024 * ![]() | ![]() |